Драконът на тази звезда плаче.
Значи това е дяволската сила?
Хваната от Макиавели, измъчвана, наранена - физически и психически,
Жана бе спасена от Нобунага.
Точно тогава ужасна турбуленция в лей линиите
превърна родния й дом, село Домреми, в прах.
На Жана й се струваше, че съдбата нарича спасителя й - Нобунага,
Крал унищожител.
Аз ли съм… Кралят унищожител?
Дали се случи, защото Нобунага дойде тук? Наистина ли той е…
Не може да е вярно. Не може.
Но го видях със собствените си очи. Селото… Всички…
Какво искаш да кажеш?
С появата на Източния владетел на Регалия и момичето с виденията
моята звезда навлиза в нова ера.
Когато дванадесетте избрани се съберат,
върховната Регалия - Светият Граал, ще се появи.
Съвсем скоро свещеният му повелител също ще седне на кръглата маса.
Дали Светият Граал ще се появи първи, или ще ни застигне унищожение?
Ще мина през всичко, което ми се опълчи!
Каквото и да е, аз ще успея!
SugoiFanSubs представя
ГЛУПАКЪТ НОБУНАГА
Ще премина отвъд този свят!
Срещнах те сред хаоса на вятъра.
Ако съдбата ни е да бъдем едно,
ще се опълча дори и на Бог,
за да можем да живеем заедно…
Бушуващият огън излиза извън контрол!
Подсилва решителността ми.
Моята смелост, любовта на приятелите ми -
те ще ме водят към бъдеще с бури и светкавици.
Бързо, счупи печата! Дай на тази земя нов живот!
Премини отвъд! По-силно! По-високо!
Остани постоянен.
Любовта ни ще бъде изгарящият огън
и аз няма да се отделя от теб.
Ще заложа живота си, за да защитавам теб, защото ти си
единствената светлина в моя мрак.
Епизод 16 АСО ЧАШИ
Доведете Нобунага и момичето с виденията.
Нуждаем се от Регалии. Непременно ще ги събера.
Два плъха избягаха… - Чезаре.
Макиавели. - Зад пещерата има гора.
Вероятно чакат другарите им да ги спасят.
Ако се отърва от момичето и взема Регалията…
Макар сега да съм невидима за очите на крал Артур,
сигурна съм, че Негово Величество ще ме признае.
Ако това се случи… Ще получа място на кръглата маса.
Макиавели.
Ако е необходимо, можеш да убиеш и двамата.
Ами заповедта на крал Артур?
Негово Величество иска Регалиите и тези, които ги контролират.
Разбирам. - Глупава жена…
Турбуленцията е ужасна.
Ако останем тук, ще се блъснем в скалите.
Това е лошо. Ако се издигнем, ще сме жива мишена.
Вместо да спасим годеника ми, самите ние ще бъдем в опасност.
В най-лошия случай ще трябва да изоставим Азучи.
Ами Нобу и Ранмару? - Ще изляза с крилат кон
да ги намеря и спася. - Но тогава ти ще станеш мишена.
Мицухиде.
Цезаре. - Аз ще задържа врага с Куо Вадис.
Защо не ги спасиш през това време? - Но…
Още ли се съмняваш в мен?
Позволете ми да кажа нещо.
Ако бездействаме, ще попаднем право в ръцете на Чезаре.
Нобунага ще бъде заловен и ще бъде унищожен заедно с Азучи.
Тогава ще дойда с теб!
Нали, Мицу?
Добре. Дръжте фронта, докато спасим Нобу и Ранмару.
Добре!
Друга лей линия развива интензивност.
Азучи е привлечен от нея.
Не се тревожи, ще се измъкнем.
Нека си починем малко.
Страх ли те е от мен?
Съжалявам за случилото се.
Може ние да сме спрели сигнала от лей линиите,
като сме наближили Западната звезда.
Не можехме да го предвидим.
Не…
Аз съм виновна.
Ако бях преодоляла страха си и бях казала на всички…
Ако им бях казала за виденията си…
Но ме беше страх, че ще се страхуват от мен.
Не можах да им кажа.
Но виденията невинаги са лоши.
Те ни събраха, нали?
Нобунага…
Нобунага, почакай. Не съм…
Ще ги надхитрим.
Ще се върнем в селото.
Няма да ме заблудиш толкова лесно. - Съмняваш се в намеренията ми?
Защо? - Вониш, затова.
Направи Ичихиме своя съпруга,
но знаеше, че тя има чувства към Мицухиде, нали? Ти си задник!
И какво?
Не изглеждаш зле, добър си в бой,
и имаш красива жена за съпруга.
Хората със сигурност ще те мразят!
Приемам комплимента.
Дори сарказмът не работи! Човече, мразя те!
Нека се фокусираме върху спасяването им.
За да успеем, ще трябва да ми вярваш, Хидейоши.
Хубаво.
Не искам да ме намушкаш в гръб в разгара на битката.
Сигурно се шегуваш. Да продължаваме.
Няма да ти позволя да ме изиграеш!
Виждал съм те в пожар много пъти, с аромат на орхидеи във въздуха.
Почувствах, че може да стане реалност,
затова мислех само за спасението ти.
Но преди да се осъзная, селото… - Но ме спаси.
Може би това е цената.
Кошмарът се сбъдна.
Кошмар? - В сънищата си
още от дете убивам много хора със собствените си ръце.
Беше непрестанен кошмар
и с всеки ден ставаше все по-порочен и жесток.
Огньовете, димът, безкрайните жертви…
Ужасявах се не толкова от кошмара,
а от факта, че в този сън харесвах войната и ликувах в клането.
В мен живее чудовищно създание, което обича войната и жадува за кръв.
Опасявам се, че някой ден това чудовище
ще изплува на повърхността и ще ме превземе.
Нобунага… - Реших да направя каквото трябва,
за да сбъдна дългоочакваната си мечта за обединение.
Но… Това не е извинение за безсмислено кръвопролитие!
Роден на звезда по време на война, във времена на хаос,
загубата на човешкото е неизбежна. Но дори тогава,
Смъртта ме преследва. Затова и татко, и Нобукацу,
и дори Шинген умряха… - Не е вярно!
Ти си Кралят спасител! Трябва да следваш собствения си път!
Кое е толкова забавно? - Дали съм Кралят унищожител,
или Кралят спасител няма значение!
Ти не си ли повече Крал спасител от мен?
Винаги спасяваш хората, дори това да застрашава твоя живот.
Откакто те срещнах, забравих за всичките си кошмари.
Не се губи в идеята за Крал спасител и Крал унищожител.
Точно както ти каза, трябва да следваш собствения си път
и да правиш каквото е нужно. Това е всичко.
Прав си. - Трябва да разбера
истинските намерения на крал Артур.
В зависимост от това какви са, може да влезем в битка.
Не ме интересува дали западняците ще ме наричат Крал унищожител.
Аз ще защитя другарите си. Това е моят път.
Не забравяй тези думи. - Няма.
Без значение какво мислиш за мен, никога няма да те предам.
Какво беше това?!
Това е било под селото?
Какво е това?
Мисля, че съм го виждал някъде.
Оникаге! - Върнал си се, въпреки че те пуснах?
Доста си странен, нали?
Азучи спря. - Изглежда е бил привлечен
от течението на лей линиите. Добре. - Потвърдете местоположението ни.
Покажете картата.
Това място… - Село Домреми,
родното място на Ранмару. - Разбирам.
Забеляза ли? - Явно колоните, свързващи звездите,
споменати в древните текстове на Яматай,
наистина съществуват. Стълба към небето.
Тук ги наричаме Колоните на Херкулес. Нямах представа, че са под Домреми.
Да, лей линиите не показват отклонение тук.
Можем да активираме колоните, които водят до Подземния свят!
Нобу… - Ето детайлно изображение
на село Домреми. - Ужас…
Слой от пепел и древен храм по средата.
Това е… - Годеникът ми!
Значи това място е неизвестно за хората от Запад?
Да, смятахме, че в древността е било разрушено.
Ако активираме Стълбата към небето,
може да се върнем на Източната звезда.
Значи, защото Нобунага и Жана посетиха село Домреми,
Колоните на Херкулес ще се активират.
Може би е било съдба.
Жана Кагуя д'Арк. Второто й име принадлежи на човек,
произлизащ от род, в който са можели да прекосяват звездите.
Вярваше се, че в село Домреми ще се роди момиче с видения.
Аз също имам връзка с Подземния свят.
Има ли врагове наблизо?
Претърсваща група, главно от големи военни брони,
е изпратена в северозападната гора.
Добре. Ще сме бързи и ще ги надхитрим.
С крилат кон ще отида при тях двамата,
докато Куо Вадис и Гоку се бият с претърсващата група в гората!
Разбрано. - Ще доведа Нобу и Ранмару
навреме! - Разчитам на теб, Мицухиде.
Химико, активирането на междузвездното превозно устройство
много натоварва тялото… - Стига. Никой не може да опише
колко много искам да спася годеника си.
Моля те, да Винчи, помогни ми.
Разбрано.
Има такъв непоклатим дух.
Нобунага, погледни!
Азучи.
Това е… Мицу!
Трябва да се справиш с мен! - Мина много време, Чезаре.
Нямах желание да те виждам отново, генерал Цезар!
Ей, направо с това ли ще почнеш?
Браво, Мицу! - Няма време.
Чрез Регалията на Химико ще активираме
древната Стълба към небето, свързваща звездите,
и се прибираме. - Какво?
После ще ти обясня. Хидейоши и Цезар се бият с преследвачите.
Ще се върнем на Азучи. - Добре.
Какво чакаш?! Използвай светлинното нещо!
Заради лей линиите нямам достатъчно енергия.
Моля? - Изглежда сме в еднакво положение.
Няма значение. Самият факт, че вдигна меч срещу мен,
е достатъчна причина да те убия. Умри!
Радвам се, че си все същият, Чезаре.
Като те видях да напускаш Домреми, си помислих, че ще се оттеглиш.
Кой би си помислил, че ще изречеш такова нещо.
Лекият живот на Източната звезда ли те е размекнал?
Говори каквото искаш!
Скрито оръжие? Страхливец. - Целта оправдава средствата.
Ти се чувстваше по същия начин. Нима си променил възгледите си?
Не мисля, че съм. - Значи жена те е опитомила?
Почти е време. Мицу, Химико, дано успеете.
Химико… - Не се тревожи. Ще издържа.
Нобунага и Ранмару бяха спасени.
Разбрано.
Отваряне на люка след 7 минути. - Добре.
Да тръгваме. - Добре!
Нобунага и Ранмару са спасени. Връщаме се на кораба!
Разбрано! - Чезаре, никога няма да ме разбереш!
До целия екипаж. Веднага се върнете на кораба!
Съжалявам, Нобу. Трябва да вървя напред.
Вземи Ранмару. - Мицу!
По дяволите!
Няма да ми избягате! Предайте ми Регалиите си!
Този път ще те убия!
Само още малко! - Казах ти, че няма да избягаш,
момиче пророк! Аз ще заема мястото ти!
Ще придобия Регалия и ще седя на кръглата маса!
Не ме разочаровай, Мицу!
Ти ми пречиш!
Няма да се върнеш жив!
Няма време.
Хайде!
Нобу, ти си добре! - Благодаря, Маймуно.
Мицухиде, побързайте! - Мицу!
Мицухиде, съжалявам!
Няма да се върнеш жив!
Мицу!
Маймуно, дай ми крилат кон! Ще спася Мицу!
Не, Нобу! Моля те, успокой се!
Пусни ме! - Остави го на мен!
Аз ще върне Мицухиде! - Цезаре, задник такъв!
Съжалявам, Цезар… Цезаре!
Чезаре…
Проклет да си!
Стълба към небето, активирай се! - Мицухиде!
Колоните на Херкулес…
Пробудиха се от съня си,
за да свържат съдбите на двете звезди.
Това обявява възстановяване на Светия Граал.
За да те защитя,
аз ще дам
всичко, което имам!
Синият пламък
ще ни води към нашата среща.
Той блести в съня ми,
който сънувам така често.
Ако някой ден падна, цялата в стрели,
дано ти да лежиш в ръцете ми,
да спиш спокойно.
Чувствата ми никога няма да се променят и да изтлеят.
Ще те следвам през времето, през проблемите.
Мога да видя светлината
в твоите очи.
Моля те, само гледай към мен.
Превод: vaskosasuke Превод на песните: GFotaku
Редакция: VastoLorde96
Детските спомени са краткотрайни, но толкова жизнени.
Самотни, трудни, стоплящи сърцето…
Следва: "Отшелникът"
Нека връзката ни трае вечно.
SugoiFanSubs ® 2014